EN ORIGINAL DOKUMENTAR FRA NETFLIX
JOSE ALBERTO MUJICA CORDANO, KENDT SOM "PEPE", "ULPIANO", "FACUNDO"
Jeg har altid sagt, at Uruguay var et stort land.
Resten af verden ville nok mene, at socialdemokratiet
opstod i Uruguay.
Det er indbegrebet af hele vores historie. Vores nationalskat.
Det er også grunden til,
at man indtil 1950 regnede os for en usædvanlighed i Amerika.
Man kaldte os Amerikas Schweiz.
Efter 1950 blev det tydeligt, at vi i sandhed var latinamerikanere.
Men en stærk arv hang ved, og det har påvirket os alle.
Den anden store påvirkning var de år, vi sad bag tremmer.
Fængsling fører til stor ensomhed.
Og for at holde sig i live
måtte vi tænke godt over tingene.
Vi skylder en stor tak til de ensomme år.
Vi ville faktisk ikke være dem, vi er,
hvis vi ikke havde oplevet et så forfærdeligt og dårligt politisk klima.
For mig... Nu siger jeg noget, der lyder ondt,
men jeg tror, man lærer mere af smerte og lidelser
end af sejre og medgang.
POLITI
Vores kamp fortsætter,
uanset hvor mange år
denne og andre generationer har tilbage.
Socialismen vil sejre.
Jeg har en ærefrygt for naturen
og mener dybest set, at den er guddommelig.
Verden, det minerale univers,
hydrogenuniverset,
det er så enormt, men så lille,
en gnist af liv, vi kan fatte og røre,
at jeg føler en ømhed over for livet.
Manuela.
Jeg skal i bad og barberes og have et jakkesæt på.
Jeg tager sættet på...
Det er det samme sæt,
som da jeg blev præsident.
Jeg har sendt det til rens, og det er som nyt.
De bedste regenter...
...er dem, der ved deres fratrædelse
efterlader en gruppe mennesker, der er bedre end de selv er.
Det er en kollektiv kamp, en generationskamp. Tak.
Uruguay stopper ikke d. 26. men fortsætter med at indføre ændringer...
TABARÉ - PEPE SAMMEN FOR TREDJE GANG
...ligesom Tabaré Vazquez og Pepe Mujica.
Det var Pepes sidste dag som præsident,
og han sagde til folket:
"Jeg forlader jer ikke. Jeg ankommer."
Så hans militans fortsatte,
dedikationen fortsatte.
1. MARTS 2015 PEPE MUJICAS SIDSTE DAG SOM PRÆSIDENT
UAFHÆNGIGHEDSPLADSEN I MONTEVIDEO
Vi var en del af studenterbevægelsen,
noget socialt arbejde i La Teja
og af sukkerrørsarbejdet i Artigas.
Godmorgen.
Mig en ære.
ELEUTERIO FERNÁNDEZ HUIDOBRO TIDL. FORSVARSMINISTER - TIDL. MLN
Så kom undertrykkelsen
og ramte alle de bevægelser
i starten af 60'erne.
Det var der, vi mødtes.
I La Teja, El Cerro,
de ydmyge kvarterer, arbejderklassen.
Han hed Facundo.
TAK, PEPE
Han kom også med i MLN.
Vi var altid sammen i alting.
Og, ja... Det blev enden på 13 års isolationsfængsling.
Vi kender alle fængsler i landet.
Jeg har levet flere år i militærfængsel.
Tretten.
Dag og nat.
Meget af det, jeg fortæller dig i dag,
kommer fra min tid i isolationsfængsel.
Den tid har ændret mig.
Jeg ville være mere resultatløs, ligegyldig, overfladisk.
Mere drevet af medgang, mere kortsynet.
Mere aggressiv.
Sikkert mere tiltrukket af succes.
Mere statelig.
Mere af de ting, som jeg ikke er i dag,
hvis jeg ikke havde levet
over ti år i dyb ensomhed.
Det er derfor...
Det er underligt, Kusturica.
Hvad jeg fortæller dig kan ikke forstås
med snæversynethed.
Nogle gange er det slemme godt.
Og nogle gange er det gode derimod ondt.
INDSÆTTELSESSHOW PÅ UAFHÆNGIGHEDSPLADSEN
PRÆSIDENT MUJICA MED LOS OLIMAREÑOS
MARTS 2010
Verden vender på hovedet.
I burde stå heroppe og blive hyldet af os.
For denne kamp...
Den kamp, som I tager...
...er ikke ufejlbarlig.
Den har brug for jer.
I morgen går landet sin gang,
og vores engagement fortsætter.
Kammerater, fra mig til jer,
tryglet af en gammel kæmper.
Jeg mangler ikke penge lige nu.
Jeg har ikke brug for mere, end jeg har nu.
Og jeg vil lægge et fundament her
med mit hus, gården, marken,
skolen... Og alt skal efterlades til foreningen.
Jeg vil inkludere nogle naboer,
så de kan tage sig af det senere, støtte skolen og fortsætte,
for man skal forberede sig på den sidste rejse.
Jeg har ingen børn... og bryder mig heller ikke om arveret,
og efterlader jeg noget til staten, har vi bureaukratiet,
som er værre end bourgeoisiet.
Broder,
tango er ren nostalgi.
Om hvad man havde.
Og hvad man ikke havde.
Det er for folk, der har lært at tabe i livet.
Man behøver ikke have lidt nederlag
for at nyde tango.
Mit liv med Pepe var bemærkelsesværdigt,
fordi det var to utopier, der mødtes.
Kærligheden og militansen.
Og det hjalp os med
at udholde nogle smertefulde oplevelser...
"UNDTAGELSESTILSTAND" AF COSTA-GAVRAS
...af de svære omstændigheder, vi stod i,
og vi har mange smukke minder.
Stedet her har oplevet en del af Uruguays pinefulde historie.
PUNTA CARRETAS ARRESTHUS
PUNTA CARRETAS INDKØBSCENTER
De døre var der ikke dengang.
Jeg var kun en dreng.
Der var noget, der hed Center 1.
Dengang blev fanger...
Hvad man kunne kalde "politiske fanger",
blev blandet med de andre fanger.
Og disse lærte meget af de politiske fanger.
Tidligere var der blandt de sædvanlige fanger
aldrig menneskerettighedsforkæmpere, digtere, musikere eller den slags.
De havde et hårdt politi.
Det har ikke noget med det at gøre.
Her var der en slags aula med borde og stole,
og derinde i radial form var fængselscellerne.
Det her har været et fængsel, jeg har siddet i.
Det er rigtigt.
Det så lidt anderledes ud dengang.
Er det okay?
Jeg vil gerne tale lidt
om noget, jeg vil kalde en fornyelse.
Nytænkning kan være giftig.
Hej!
Det er det, at der er kommet kameraer i mobiltelefonerne.
Det får mig til at spilde så meget tid.
Jeg spilder timevis af min tid.
Mobiltelefonerne har mange kreative funktioner.
De kan en million ting.
Jeg er en gammel mand
med prostataproblemer som alle gamle mænd,
så jeg glæder mig til, at der kommer toiletter i telefoner.
Sikke et syn!
Telefoner med toiletter til gamle mænd.
De skulle være lavet af gummi, så de har en elasticitet.
Og man tømmer dem med en kode.
- Vi kommer fra Brasilien. - Javel.
Det er mig en stor fornøjelse.
- Det ser helt anderledes ud. - Godmorgen, hr. præsident.
I slår os ud med de kunstige blomster.
Der er også ægte.
- I dræber vores branche. - Nej, vi har også ægte.
Ja, men de der er jo smukke.
Og så holder de evigt.
For at sige det simpelt, så forelsker mænd sig i kvinder,
og kvinder i mænd.
Sådan er livet. Det vil altid ske.
Hvis vi analyserer det for meget,
mister vi livets poesi.
Når vi er usikre,
har mænd et større behov for kærlighed,
måske fordi instinktet kræver tryghedsfornemmelse.
Det er en måde at elske livet på. Jeg er en gammel mand,
og jeg kan se den unge version af mig, som er væk nu.
Min partner er mit fristed fra anspændelser og omvendt.
For er kærlighed ikke altid et fristed?
Det er svært med blomster.
De har en hård ømhed.
De er skrøbelige. De kan blive syge.
De skal dyrkes klogt.
Man skal lære farverne at kende.
Bladene siger: "Jeg har brug for nitrogen."
"Giv mig fosfor."
De tvinger en til at observere.
Det er videnskabeligt bevist, at planter er sansende.
Hvilket udbytte får man ud af dem?
Man kan sælge dem dyrt.
Krysantemummer koster mange penge.
Men det kræver også tid.
Det er dyrt at holde dem.
Stik mig et kilo oksekød til. Det er aldrig for meget. To chacareritos.
Den hund er dyrere end gris.
I al min tid i regeringen har hunden været den mest trofaste.
Må jeg betale?
Politik og privatliv er to forskellige ting.
Politiske affærer skal være fuldstændig adskilt.
Vi har faktisk heller ikke været enige om alt.
Man skal forpligte sig,
når man har ret, og også når man tager fejl.
For vi har ikke altid haft ret.
Vi havde aldrig forestillet os, at Pepe ville blive præsident.
Republikkens præsident skal vie sig til vigtige ting, ikke det her.
Hvad mener du om den her hundemad?
Det er ikke som de piller, man kan få.
Det skete mens... Og det var jo også i en svær tid.
Det er derfor, det er så svært at fatte...
SENATORERNES KAMMER
...hvordan det er muligt,
at kærlighed kan distrahere en fra farer omkring en.
Det er svært at kombinere de to ting.
Når man lever under jorden
er romantiske forhold faktisk livsvigtige.
For man mister mange ting.
Så når man er i et forhold eller forelsker sig,
vinder man en masse.
Årene i arresten var gode, fordi ens fantasi blev trænet.
Og det var kun kortvarigt,
for så kom vi i fængsel.
Så var der en lang ventetid.
Vi var ni gidsler. Tre grupper på tre.
I min gruppe var det Mujica, mig og Rosencof.
Vi var altid over det hele i den gulag...
ROSENCOF DIGTER - TIDLIGERE MLN
...der blev dannet derinde.
Goddag, hr.
Hvad så?
Hvordan går det med helbredet?
Jeg ville spørge dig om det samme.
Ñato regnede engang ud, at vi tre har boet mere med hinanden
end med vores koner.
Ja.
Vi kender alle landets fængsler.
Hvorfor?
Fordi vi var farlige, sagde de.
Hvorfor var I så farlige?
Fordi vi var lederne,
skaberne af by-guerillaen...
"UNDTAGELSESTILSTAND" AF COSTA-GAVRAS
...de uortodokse, som ikke...
Som brugte hovederne
og holdt sig væk fra guerillaen på landet,
men grundlagde tidens bedste guerillabande.
"Made in Uruguay."
Kolde fisk!
Tag med hjem!
En ekspropriering.
Vi skulle skaffe de økonomiske ressourcer
til vores kamp, så vi begik nogle forbrydelser.
Vi kaldte dem "eksproprieringer",
men det var nu forbrydelser,
og det ville man kalde det i dag.
Ind i bilen.
Tupamaro Nationalliberalister gik fra at være
en romantisk guerillabande, der stjal fra rige og gav til fattige,
til at blive bevæbnede politikere,
som levede under jorden
og kidnappede forretningsmænd, diplomater, rådgivere og udenlandske agenter.
DAN MITRIONE MYRDET
De plyndrede byer, våbenarsenaler, banker...
MED BIND FOR ØJNENE OG KNEBEL
...udenlandske firmaer og militære organisationer.
Vi kaldte dem "eksproprieringer", og det var, hvad de var.
Det var ingen synd at røve en bank.
Så du siger, at den største forbrydelse...
Kriminalitet i USA er
at lave et banksystem og gøre pengene ubrugelige.
Det er det højeste niveau
af lovløshed, uden der er blod involveret,
i princippet... som man kan nå.
Kapitalisme er jo at arbejde og tjene penge med andres penge.
Ikke engang med andres arbejde,
men med deres penge.
Det er det klassiske...
Det er rendyrket kapitalisme.
Jeg vil sige som Mack the Knife
i The Threepenny Opera
af Bertolt Brecht.
Mack the Knife bliver taget af politiet, fordi han har røvet banker.
Han kommer for en dommer.
Hans forsvar i retten
var at sige: "Høje dommer,
vil De sammenligne at røve en bank
med at stifte en bank?"
Det føles skønt at gå ind i en bank med en .45.
Alle har respekt for en.
Det var toårsdagen
for Che Guevaras død.
Og det var en af grundene til,
at vi besluttede at stable
en kærlig hyldest til ham på benene
foruden vores andre mål.
Derfor indtog vi fortsat byen Pando.
Planen var at foregive,
at nogen var død i Buenos Aires og skulle til Uruguay.
Hans efterladenskaber.
Så vi hyrede en bedemand...
BANK
...for at få dem begravet i Pando.
Men det hele var opdigtet...
FALSK BEGRAVELSE
...så vi kunne få dækning og køretøjer
ud til Pando uden at vække mistanke med en stor gruppe mennesker.
I den tid brugte vi normalt
en kaliber .45.
Vi havde også 9 mm Luger.
Og Walther.
Det var med den på.
Dengang var det her et samlingspunkt,
fordi der ikke fandtes mobiltelefoner.
Så vi mistede en del kommunikation, da vi afskar stedet.
Det mest dramatiske var, at nogle politifolk sluttede sig til os.
En af dem endte i alkoholen med os, og de andre i fængsel.
Nogle fik skader, når de gjorde modstand.
Men fire-fem dage senere var vi på gaden igen.
Den dag i dag forstår jeg ikke,
hvorfor der opstod fascistiske bander i Montevideo.
De begyndte at angribe kommunistpartiet,
jøderne...
De skar hagekors med barberblade
i pigernes lår.
Venstrefløjen, som var lille,
og fagforeningerne
begyndte at organisere selvforsvarsgrupper,
særligt på grund af de bander,
der trængte ind i Republikkens Universitet
og besatte det,
mens politiet hjalp eller i hvert fald så til.
Ligesom Maidan.
- Ligesom Maidan. - Hvem stod bag dem?
Højrefløjen.
Og USA.
Tydeligvis.
Ingen retskilder
er mere kreative end revolutioner.
Revolutioner medfører altid nye retsordener.
Jeg kender ikke til noget mere politisk end en revolution.
Og folk bliver fornærmede, når man siger, at politiske handlinger
ender over juridiske handlinger.
Eller at loven ligefrem er det fastfrosne udtryk
af en politisk tid.
At fordi den bliver fastfrossen,
bliver den med tiden nogle gange inkonsekvent.
Indtil der kommer en ny bølge og reformerer.
Jeg havde længe kendt til Bordaberry.
Jeg havde hørt om Operation Gladio,
så jeg kendte til NATO's hemmelige hær,
der blev skabt efter Anden Verdenskrig af nazisternes efterretningstjeneste.
Jeg sad inde med Pepe,
og vi så, at de...
Vi hørte, de førte folk ind fra Argentina
til Rocha.
Det var i 1974.
Jeg vidste allerede, der var en overførselsplan
for alle diktatorerne i det Sydamerikanske Fællesmarked.
Det første statskup skete i Uruguay.
NED MED OLIGARKIET
Juni.
Det første kupforsøg fejlede i Chile.
September. Chile.
Triple A i Argentina.
Og så et statskup i '76.
Så var der Bolivia.
Og i '64 var der et i Brasilien.
Amerikanske aviser fortalte om kuppet i Brasilien,
før det skete.
FOLKETS REVOLUTIONÆRE HÆR
De udgav det på det forkerte tidspunkt.
Dengang sagde man: "Der kommer ikke noget kup i Amerika,
fordi de ikke har nogen amerikansk ambassade."
Det uruguayanske diktatur var en del af den såkaldte "Plan Cóndor",
en koordineret plan for militærstyrer i Latinamerika,
støttet af USA
til at fængsle, kidnappe, torturere og få politiske modstandere til at forsvinde.
Hvor mange gange er du blevet skudt?
De smed mig jo i fængsel, og der fik jeg...
Tre skader i det ene ben og to i underlivet.
Den ene var meget alvorlig.
Jeg mistede min milt.
Og jeg har fibrose i halvdelen af lungen
og en infektion i bugspytkirtlen.
Så jeg lever med halvanden lunge.
Jeg blev taget i 1969,
da vi havde indtaget byen Pando.
Og så flygtede jeg fra fængslet med Pepe
igennem tunnellen i Punta Carretas.
I juli 1971
kom Tupamaros igen i internationalt søgelys.
Fra arresten i Punta Carretas
flygtede 106 guerillafolk.
Den begivenhed kom i Guinness' Rekordbog
og var et eksempel på organisering og kreativitet
at skabe verdens største fængselsflugt.
Vi er ikke bange for at løbe risici.
Vi tænkte, at de holdt øje med vandrørene.
Så blev jeg taget igen
i en skudveksling i 1972,
hvor de fandt mig næsten død
på grund af flere skudsår.
Og da kunne jeg ikke flygte igen.
Vi blev officielt erklæret gidsler.
Det var uciviliseret af dem
at fortælle verden, at vi var gidsler.
Og det, der skete i Uruguay,
skulle vi betale for med vores liv
eller vores kroppe.
Vi fik enten intet vand eller kun en kop om dagen.
Sult kan man klare, men ikke tørst,
for så får man ulidelig ondt i tarmene.
Vi fandt ud af et trick,
nemlig at hvis man tisser i en dåse og lader den stå lidt,
så saltniveauet falder, og det bliver stuetemperatur,
kan man drikke det som en importeret Pommery.
Drak du det virkelig?
Ja da.
- Hvordan? - En slurk ad gangen.
Det er den eneste måde.
- Hvordan går det med arbejdet? - Det går.
- Har du problemer? - Mange.
Jaså.
Kvinderne står for arbejdet.
Vi er begyndt at bygge her
i et af de fattigste områder.
Vi bygger små huse til dem
eller reparerer dem, de har,
opgraderer dem, lægger badeværelse ind og vand.
Det er områdets første projekt.
- Det er to huse, ikke? - Jo, et dobbelthus.
Dobbelthus med gulve. Modulet ligger ovenpå.
Det er den billigste måde at bygge på,
for byggepriserne er for høje i Uruguay lige nu.
Og markedet vil aldrig give huse til de fattigste. Aldrig.
Tanken er ikke at forvente,
at de kan tilbagebetale noget.
Det er en foræring.
De fattigste sektorer
er også dem med flest børn.
Vi begyndte at arbejde.
Vi samlede ting fra staten.
Vi reparerer køretøjer, som staten ville smide ud eller sælge.
Vi har fået en forladt butik.
Vi samler ubrugte ting fra forskellige steder
og beder om donationer.
Der ryger nok 70 procent af min løn hertil.
Hver måned.
Du skulle arbejde for uruguayanere,
ikke IMF og alle dem...
Er du deres marionetdukke?
Hvor ved du det fra? Vi har ikke bedt dem om penge.
- Nej, men du følger deres regler. - Nej.
Men hvis vi ikke har en konto hos IMF...
- De sætter jo grænserne. - Åbn dit sind.
Alle har grænser.
Har du ikke grænser derhjemme?
- Hvad? - Hvem tror du, du er?
Kongen af Mongoliet?
Jeg bestemmer, ikke min kone.
Du bestemmer intet, min ven.
- Hvad så med dig i Uruguay? - Vi gør, hvad vi kan.
Jeg er mor til ti børn.
I dag lever vi et andet liv.
Jeg kan allerede...
Når det eksempelvis regner, kan de kigge ud af vinduet.
Det er nyt.
Og sådan er det også for de andre familier.
Vi støtter ham, alle 86 familier.
Men vi gør fremskridt.
Vi har bygget omkring 1.500 huse.
Men det er kun
til Uruguays fattigste.
De ekstremt fattige.
Plan Juntos var Pepe Mujicas idé.
Den dannede grundlag for alt.
Han kan godt lide at arbejde med de fattige.
Især hvor der er børn og enlige mødre.
Det er en god idé, ikke?
Går du bare og laver ingenting?
- Hvad... - Du ødelægger alt.
- Og... - Man gør én ting...
Dig.
De skider på vores flag på Centenatio stadion.
- Og bøller som dig... - Storartet.
- Bøller som dig kæfter op. - Jeg er...
Jeg er på din alder, makker.
Ved du hvad? Det er en skam...
Synd og skam, at du mister Uruguay.
Og det er din egen skyld.
- Vær ikke en kujon ligesom dem. - Hvad...
Hvad er jeg?
Du er sgu en kujon!
- Nej. Du er en kujon. - Det er du.
Kujonagtige idiot!
Det kan jeg ikke huske.
Min hukommelse er selektiv.
Jeg har slettet det.
Det var det sværeste at gøre.
Vores problem er ikke økonomisk nu. Det er heroppe.
Da vi kom til magten for ni år siden,
var fattigdomsindekset på 39 procent.
Det er ni år siden.
Nu ligger det på 11 procent.
Det er blevet nemmere at uddanne sig.
Og nu, ja...
Det er materiel og økonomisk fremgang, ikke moralsk.
Fattigdommen lå på fem procent.
Nu har vi 20.000 fattige familier.
Det er en halv procent.
Kan du huske, da du mødte ham første gang?
Hvornår så du ham første gang?
Det var i en militæraktion,
hvor han havde en rolle, og jeg havde en anden.
Og så...
Jeg arbejdede med forfalskning af dokumenter.
Han skulle hente nogle dokumenter.
Dengang havde vi dokumenter, hvor...
Hvor kvaliteten var bedre, end hvad man ser i dag.
De var mere perfekte.
Vi vidste det ikke.
Så skete det.
Som et lyn fra en klar himmel.
Mange år er der gået. Og her sidder vi så.
Sammen med ham. Jeg er her ikke i morgen.
- Hvor skal du hen? - Til Maldonado.
Hun står for valgkampen og er i fuld gang med det.
Men det er nemmere at blive kærester,
når man er fælles om en politisk sag.
På grund af de idéer, vi deler,
og fordi den militantes liv
bliver ulideligt, når den anden ikke er militant.
Der er ikke noget bestemt mønster.
Ja...
Der kan også ske uventede ting.
Må jeg præsentere vores kære kammerat Lucía Topolansky.
Brødre og søstre,
tak, fordi I kom i dag.
Tak til Virginia og Daniel,
vores partnere i Frente-partiets kamp.
Til de unge militante siger jeg altid,
at det første, de skal gøre, er at rekruttere deres partner og familie.
Så de forstår, hvad der foregår.
Ellers kommer de til at mangle den støtte.
Jeg er republikaner, men ved du, hvad defekten er?
Præsidenter har det med at opføre sig som monarkier.
En rød løber...
Og republikanere skal være anderledes.
For hvis magten ligger hos flertallet,
må man leve, som flertallet gør.
Ikke som mindretallet.
I politik, kære kammerater,
skal vi vælge folk med store hjerter og små lommer.
FORVANDLET LATINAMERIKA VELKOMMEN EVO MORALES
Præsident Mujica har haft en travl dag.
Først et møde med George Soros,
hvor markedsreglerne for marihuana
blev diskuteret som hovedemne.
Og i stedet for at gemme sig bag politiske budskaber
bør vi tage markedet, lære det at kende og organisere det,
og i de tilbagevendende sager
skal vi kunne se det som en sygdom.
Det er det, Uruguay forsøger på.
Og det skal menneskeheden se.
De skal hjælpe os.
Og hvis vi tager fejl,
anerkender vi det og retter ind.
Men tro ikke, at Uruguay bliver et sted, turister tager hen
for at tage stoffer.
Drop den tanke. Det er ikke meningen.
Forskellige riger har ønsket
at splitte os, udefra og ovenfra,
for at dominere os politisk og på den måde
stjæle fra os økonomisk.
Vi lever i en tid, hvor vi er nødt til at lære engelsk.
Der er ingen vej udenom.
Vi lever i en tid, hvor vi er nødt til at lære engelsk. Ja eller ja?
Man er nødt til at være et tosproget land.
Ja eller ja?
Latinamerikanske kvinders styrke er beundringsværdig.
De vil fylde kontinentet
med folk, der taler spansk.
De vil fylde kontinentet med folk...
Og portugisisk.
...der taler spansk og portugisisk.
Europa er næsten en amerikansk koloni.
Napoleon ville have Europa til Uralbjergene.
Putin vil have,
at Rusland bliver en del af Europa.
Indtil Vladivostok.
Det vil USA ikke. Heller ikke Storbritannien.
Og europæiske lande...
...har spillet en skamfuld rolle i sagen om Ukraine.
Da fru Nuland sagde,
at europæiske lande...
"Fuck et eller andet." Hun fornærmede dem.
Hele EU.
Og Ukraine blev destabiliseret.
Fem milliarder dollars blev investeret i NGO'er.
I NGO'er.
Som ikke er ikke-statslige.
De er i allerhøjeste grad statslige.
Det er USA's største bedrift.
Kulturens rolle er enestående.
Jeg mener, den kulturelle kamp
er den kamp, vi ikke tog.
Menneskeheden bliver ikke bedre uden en kulturel forvandling.
Kultur er ikke de billeder, man hænger op,
eller de ting, man gør.
Kultur er et værdisæt, man lever efter hver dag.
Det er en del af at skabe et bedre samfund.
Jeg rejser en masse kilometer i forsøg på at kommunikere
noget, der bliver meget vigtigt i fremtiden.
Hallo?
Nej, det er fint.
Jeg kan godt snakke lidt.
VELKOMMEN
VELKOMMEN - GENERATION 2015
Min kone og jeg har viet os til at ændre verden,
og vi fik ikke selv nogen børn.
Vores liv rinder snart ud,
så vi må tænke over, hvilken arv vi efterlader os.
Jeg ved, at ingen af disse ting selv vil ændre verden,
men med tusindvis af lignende tiltag
vil verden ændre sig.
Derovre.
I flytter jorden mellem planterne
en lille smule med skovlen, sådan her.
Stik mig den der.
Den skal skubbes op nedefra.
Flyt den forsigtigt, så jordklumpen ikke går i stykker.
Så hvis...
Hvis vi sætter to...
Sådan. Hvem vil prøve?
Langsomt, nedefra.
Langsomt. Det haster ikke.
Der går to måneder, før den kan spises.
Det er runde courgetter.
Det er godt at lære de fattige, hvordan de dyrker blomster.
For i denne verden vokser alting.
Der vil altid være rige mennesker.
Så hvis de dyrker blomster
og sælger dem til de rige, skal de nok klare sig.
Så får de en lille del i deres formuer.
De fattige spiser ikke blomster, i hvert fald ikke her i Amerika.
De spiser mad.
Men så længe der findes stillesiddende arbejde, er der behov for blomster.
Det er nemt og hurtigt at vælte en mur.
Men det er hverken nemt eller hurtigt at bygge en mur.
Det lærer man, når man bliver gammel.
Som ung synes man, det er nemt
at rive ting ned.
Det er meget sværere at bygge op.
Fortryder du noget i dit liv?
Ja.
At jeg ikke fik børn.
Min far er tredje generation af en familie,
der oprindeligt kom fra Baskerlandet.
Min mor er fra Colonia,
anden generation af en italiensk familie.
De mødtes i Carmelo.
De købte hus i Paso de la Arena.
Min far begyndte at arbejde i vejvæsnet.
Men han røg meget.
Han blev syg og døde, da jeg var syv.
Hvad ville du gøre, hvis du havde 80 milliarder dollars som ham mexicaneren?
Det ville være umuligt. Men jeg ville leve som ham
i desperation efter at vide, hvem der stjæler fra mig.
Det må være hans primære bekymring.
Men hvad ville du gøre for dit land med 80 milliarder?
Jeg kunne aldrig have så mange penge.
Jeg ville bruge dem, inden jeg nåede dertil.
Nej.
Humanitære formål,
enorme investeringer.
Investeringer i livet.
Vi skal have transporteret store mængder saltvand ind i Sahara.
Så klimaet ændrer sig.
En masse saltvand skal fordampe.
Vi skal skabe nye floder
med det tøvand, der kommer fra Nordsibirien.
Der skal friskt vand til Mongoliet,
den tørre del af Asien.
Vi skal udnytte, at isen smelter i Alaska,
og lave en flod i Rocky Mountains,
der flyder ind i det nordlige Mexico.
Der er mange projekter i menneskehedens interesse.
Patagonien skal gøres beboeligt. Det kan godt lade sig gøre.
Klimaet i Atacama-ørkenen skal ændres.
Vi kan plante træer i Atacama, Jordens tørreste ørken.
Det kan godt lade sig gøre. Det kan vi mennesker godt.
I stedet for at nogle gamle mænd sidder på al rigdommen
eller laver biler til et par millioner.
Det kan lade sig gøre, men...
Ja, det er jo den samme påstand
i livets favør. Ikke omvendt.
Jeg tilhører en generation,
som troede, socialismen ventede lige om hjørnet.
Min ungdom var en verden af illusioner, ligesom for så mange andre.
Historien har lært os, at det var meget sværere.
Og så lærte vi også,
at for at skabe en bedre menneskehed
var det kulturelle lige så vigtigt eller vigtigere
end det materielle.
Man kan ændre det materielle, men uden en medfølgende kulturel ændring
vil der intet ske.
Sande ændringer sker i vores sind.
Nå...
Godmorgen. Hvordan har du det her i din sidste tid som præsident?
Ligesom alle andre dage.
Du kan ikke sætte dig ind i det.
Mit livs mest bevægende dag var,
da de flyttede mig fra Paso de los Toros til fængslet,
for da indså jeg, at diktaturet var ved at smuldre.
Det her er ingenting i sammenligning.
Tak, venner.
- Hvad lavede du i morges? - Arbejdede.
Jeg slog græs med plænetraktoren. Og var nervøs.
Tak, Pepe.
Så mange mennesker,
der var socialister, er blevet kapitalister.
Kapitalismen har fristet dem.
Og så er der dem,
såsom mig selv og andre, som prøver at begrænse kapitalismens indflydelse.
Kapitalismen er ikke svaret.
Vi skal finde en anden vej.
Vi står bag den søgen.
I Latinamerika er der ingen svar, der er kun søgen.
Vi er kommet helt fra Argentina!
Tak for alt!
Vi elsker dig!
- Tak, kære kammerat. - Vi elsker dig!
Hvordan kan folk forstå, at der ikke findes dit og mit?
Det skyldes, at vi dybest set er flokdyr,
og derfor er vi socialister.
Men historien og udviklingerne
i historien har forvandlet os til kapitalister.
Til individualister. For der er en selvmodsigelse
inden i os.
Vi kæmper for at overleve.
Det er en sund selviskhed,
som alle levende væsner deler.
Men vi samarbejder også, fordi vi må skabe samfund.
Fordi vi ikke er Robinson Crusoe.
Vi kan ikke leve alene.
Og den sandhed om civilisation og samarbejde,
om vores fælles bedste
som en art, kan hjælpe os til at overleve.
At overvinde denne selvmodsigelse,
skabe samarbejde og hæve sig over selviskheden
har en urimelig høj pris.
Hvad var det bedste ved hans tale?
Han kunne kommunikere lige nemt med en husmor,
en almindelig borger, en feltarbejder,
en forretningsmand, en intellektuel
og en videnskabsmand. Han var meget føjelig.
Han brugte utrolig simple ord
til at forklare komplekse og dybe ting.
Det adskilte ham fra de andre kammerater.
Det begyndte at gøre ham til offentlig taler,
først og fremmest som kommunikator af de idéer,
der altid blev drøftet fælles
i vores politiske organisation.
Så jeg tror, det var den kombination
af kommunikation, et simpelt sprog
og dedikation,
og at han kunne leve et idealistisk liv i integritet,
som lagde grunden for, at han kom i en regering,
der var anderledes end nogen anden tidligere regering.
Uruguay!
Klar!
- Min kære Pepe! - Havde du en god tur?
Hvordan går det?
Kære alle. Fem år med interne stridigheder er gået.
De er gået hurtigt.
Kære alle,
tak. Tak for modtagelsen.
Tak for kritikken.
Tak for kærligheden
Og frem for alt tak for kammeratskabet
hver eneste gang
jeg følte mig ensom,
mens jeg var jeres præsident.
Hvis jeg havde...
Betvivl det ikke.
Hvis jeg havde to liv,
ville jeg vie dem begge til at kæmpe jeres kampe.
For det er den reneste kærlighed til livet, jeg har fundet
i mine næsten 80 år.
Jeg forlader jer ikke,
jeg ankommer!
Jeg forlader jer først, når jeg dør.
Og hvor end jeg er, er jeg her for jer,
jeg er ved jeres side,
for sådan omfavner vi bedst livet.
Tak, mine kære.
Man skal spytte det første ud. Det er for stærkt.
Lad os se.
Han drak kun halvdelen.
Måske kan han ikke lide det.
Så skal man gøre sådan her...
Den skal lyde tom.
Vi sang den i sengen.
"Fortæl mig om din dom, fortæl om dine fiaskoer.
Kan du ikke fornemme smerten?
Og tal til mig om den fraværende kærlighed."
Tekster af: Flemming Dørken